POSNETO PO RESNIČNI ZGODBI
METULJ
Prevod: Lorelei Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Pariz, 1931
Kaj počnete, fantje?
Živjo, Papi, pridi sem. Nekoga moraš spoznati.
Roland Legrand.
Ujel sem ga, ko je vse sčivkal policiji.
To se zgodi, ko mi prekrižaš pot.
Spravi ta gnoj od tod.
Torej, kaj imaš zame?
Enostavno, kot si rekel.
Si jih pospravil kaj v svoj žep?
Ja, le par velikih.
Imaš pa jajca.
Če me boš skušal prevarati, ti jih bom odrezal.
Za 10,000.
Si preživel lep večer? –Ja. –Vsaj ti.
Morda te bo to razvedrilo.
Vzemi jo.
Zate je.
Nekaj največjih za naju.
Ti si nor.
Kam greš? –Castili noče, da odidem zgodaj. –K vragu s Castilijem.
Pojdiva se zabavat.
Spremeniva tvoje razpoloženje.
Vem, da bi se rada zabavala.
Ljubim te.
Povej to še enkrat.
Počasneje.
Jaz …
Te …
Ljubim …
Hišo hočem.
Na deželi, kot tam, kjer si odraščal.
Tako lepo bi bilo, ko bi jezdil konjička.
Greva še danes.
Kako bom zaslužil na deželi? Ničesar ni za ukrasti.
Zaposlila se bova.
Sinoči sem zaslužil več, kot večina podeželanov zasluži v enem letu.
Daj mi pol leta.
Zaslužil bom več kot Castili in vse tiste zgube.
Hej.
Nočem čakati pol leta.
Prišla sem po najemnino.
Dobro. Prihajam, prihajam.
On je. –Kaj, za vraga?
Aretirani ste za umor Rolanda Legranda.
O čem govorite? –Sinoči je bil umorjen.
Priča vas je videla.
Zvodnik Roland Legrand. Poznate ga, ne?
Napačnega imate. Z njo sem bil vso noč. –Pridite, gremo.
Naj se oblečem. –Ne, ne, ne. Na postaji imamo par črt zate, lepotec.
To je neumno. Nikogar nisem ubil. –Ne počnite tega.
Z mano je bil. –Nenette, sprosti se.
Nič nimajo. –Kurbi nihče ne verjame. –Nenette!
Vrnite se v sobo. –Resno, takoj bom nazaj.
Papi! Papi! –Ne skrbi, ne skrbi. –Papi!
Papi!
Nikogar ni ubil!
Z mano je bil!
Stopite stran od rešetk.
Ne morem verjeti, da si dobil dosmrtno.
Pritožiti se moraš.
Na kaj?
Nenette, podtaknili so mi.
Vsi so vpleteni.
Osredotočiti se moram na pobeg.
Prav.
Ko pridem ven, bom najprej ubil tisto lažnivo pričo,
in vse, ki imajo kaj s tem.
Pomiri se. –Vsi obiskovalci morajo oditi.
Nenette, pozabiti me moraš.
Ne govori tega.
Ljubim te. –Čas je potekel, gospa. –Papi, ljubim te.
Gremo. Gremo, gremo.
Pustite me! –Gremo, gremo.
Papillon, kajne? Dobro so te zjebali, ne?
Podtaknili so ti umor.
Torej si vražji vlomilec sefov.
Jaz raje razbijem in pograbim. Ime mi je Julot.
Imaš kaj denarja?
Ne?
Dobi ga. Brez njega ne boš nikoli pobegnil.
Dobro, gremo. Gremo, gremo.
Naslednji, naprej. –Naslednji, gremo. –Vrsta pet.
Gremo, gremo. –Premakni se. –Naslednji. –Naslednji.
V vrsto. –Na konec.
Dajmo, premaknite se.
Ostanite v vrsti. –Hej.
Morda bi lahko govoril z vašim nadrejenim. –Seveda, kar želite.
Louis Dega.
Milijonar.
Dobili so ga pri ponarejanju delnic Narodne obrambe.
Ne bo dolgo zdržal. –Naslednji.
Vsak zapornik bi ga rad odrl in prišel do denarja. –Naslednji.
Od tega trenutka
ste last kazenske uprave Francoske Gvajane.
Ko boste odslužili svojo zaporno kazen,
boste ostali v Južni Ameriki
kot delavci in priseljenci, za obdobje, enako vaši zaporni kazni.
To je v korist Francoske širitve.
Kar se Francije tiče,
se vas je odrekla.
V celoti se vas je znebila.
Pozabite Francijo.
Zdaj pa se oblecite.
V pekel grem. –Za božjo voljo, hodi.
G. Dega.
Vaš pritožbeni postopek bo čez par tednov.
Bodi močan, Louis. Ljubim te.
Ljubim te.
Pred Božičem boš doma. –G. Dega. Poglejte sem. G. Dega.
69, 70.
Zmigajte se. –To bo dovolj.
Premaknite se.
Hej, Julot. –Dobro, v pare.
Hej, vzemi to v kotu.
Kot kaže, si Dega že pridobiva prijatelje.
Julot, poskrbi, da ne bo nihče zasedel te mreže.
Kaj gledaš?
Živjo.
Prihranil sem ti prostor ob sebi. Veliko ljudi te opazuje.
Lahko poskrbim, da boš na varnem. Potrebujem le dovolj denarja za pobeg.
Poceni ne bo, boš pa na varnem. –Je rekel škorpijon žabi.
Tu notri smo vsi škorpijoni, kolega.
Mislim, da bi bilo bolje, da se utaborim ob paznikih, se strinjaš?
Sam si se sposoben odločati. –Dobro znaš oceniti človeka.
Dobro spi.
Ja, ti tudi.
Midva bi se morala združiti in pobegniti.
Če me bodo ujeli pri nepremišljenem pobegu, me bodo zaradi moje napake.
Pomirite se.
Vem, da skrivaš denar v svojem črevesju.
Zgornja paluba.
Umakni se. Ti, stran. Stran. Stran, takoj.
Spravite ga od tod.
Živali naj same počistijo svoj nered.
Dajmo, znebite se ga. –Konec predstave.
Kako si spal?
Diši po svobodi. –Si slišal, da bi že kdo kaj pobegnil iz zapora?
To ne pomeni, da je nemogoče. –Težko vidim upanje v brezupu.
Zato potrebujem človeka, kot si ti. O tvoji ponudbi sem še enkrat premislil.
Če me obdržiš pri življenju, dokler se ne ustalim na otoku,
bom podprl vsak pobeg, ki si ga boš zamislil.
Prav.
In ko napoči tisti trenutek, ne greš z mano.
Nobenega namena nimam pobegniti. Za razliko od tebe, bi rad ostal živ.
Moja žena dela na moji pritožbi. Do Božiča bom gotovo že doma.
Optimist.
Zraven sem.
Dva.
Poglej, kaj si storil, prekleto!
Ja!
Vzemi nož.
Daj! Vzemi nož!
Vzemi nož!
Ubil te bom!
Para! –Spusti paro!
Dajmo, dajmo, dajmo. –Umaknite se!
Slecite se in v vrsto, preklete živali, ali pa vas spet poparimo!
Na noge. Slecite se. –Daj mi prekleti nož.
Zmigajte se. Dajmo. V vrsto. Gremo, slecite se.
Dajmo, dajmo. Vstanite. V vrsto tam zadaj.
Slecite se. Takoj se slecite.
Roke. Roke predse. Vsi, roke predse.
Vsi, roke predse. Da vidimo. Kaj imate? –Spravite ga v ambulanto.
Dobro, spravimo ga od tod.
Pokažite roke. Da vidimo. –Obrni jih. Ti.
Ja, ta se je gotovo pretepal. –Odpelji ga v prvi razred. Gremo.
Pridi. Čas je za odhod. –Prvi razred, gremo.
Skušajte se lepo obnašati, dame.
Gremo!
Moral bi ga pokončati.
Nikogar nočem ubiti.
Spravil se bom v bolnišnico. Povej, če bo paznik gledal sem.
Ne ustavljajte se! –Pojdite naprej!
Glejte naprej!
Gremo! Takoj! Vidva.
Gremo. Slišali ste me.
Gremo, gremo. –To je noro, Julot. –Tja. To pa sem.
Vidva, pridita že. V vrsto.
V vrsto. Rekel sem, v vrsto. Gremo!
Vidva, ostanita tu. Nazaj v vrsto.
Zmigajte se. Dajmo. Tjale.
Dajmo, zmigajte se. Gremo, gremo.
Rekel sem, da hodi, prekleto. Vstani! Vstani!
Gremo, ti tam. Premakni se. Premakni se.
Glejte naprej, glejte naprej. Dajmo. Gremo.
Tja. Tjale. Gremo.
Hitreje! –Zmigaj se.
Gremo. –Zmigaj se. –Nikar me tako ne glej.
Dajmo, zmigaj se. –Ti tudi. –Kar naprej.
Dobro, spravite ga pokonci. –Moja prekleta noga!
Moja noga. Moja noga!
Dovolj. Narazen. Narazen. Narazen. Narazen.
Stran. Stran. Nazaj v vrsto!
Gremo. Nazaj v vrsto. Gremo, gremo.
Dvignite roko, ko vas pokličem.
Augustin.
Barba. –Ostanite v vrsti.
Bellaire.
Naprej. Tja.
Lofton.
Ravna vrsta tam spredaj.
Navarrone.
Odhod!
Dobro. Pridite, gremo.
Zaporniki, stojte!
Odprite vrata.
Naprej!
Vem, da mnogi prav zdaj mislite na beg. Poskusite kadarkoli.
Z veseljem vas bomo ustrelili.
Če se kakorkoli izognete tej milosti, sta dva čuvaja vedno dežurna.
Goščava, kjer vas v najboljšem primeru čaka stradanje.
Lahko pa izberete morje, v katerem so morski psi vedno lačni.
Če svoj prvi poskus slučajno preživite, vas čakata dve leti samice.
Drugi poskus, pet let samice, čemur sledi dosmrtna na Hudičevem otoku.
Če zagrešite umor,
boste usmrčeni.
To je vse.
Umik, umik!
Jezus Kristus.
Vzemi tisto v kotu.
Bodi pozoren in nikamor ne hodi.
Živjo.
Kdo odloča, kaj bo kdo delal?
Oprosti mojemu nevzgojenemu … Ti nisem rekel, da nikamor ne hodi?
Udomačiti ga je še treba. Ti pa si očitno zelo pomemben in zaposlen človek.
Jaz sem le ječar.
Iščeva nekoga, ki nama lahko zagotovi, da nama bo zjutraj dodeljeno pravo delo.
Stalo vaju bo tisočaka.
Ne bi rekel. –To je veliko preveč.
Gospod. Mislim, da sva slabo začela.
Mislim, da je 1.000 pošteno.
Imate izbor del? –Strežnika v bolnišnici.
Za tisoč boš dodal še vrečko tobaka. –In beležnico. –Beležnico?
Umetnik sem. –Ponarejevalec si.
Ti pa si vlomilec sefov, poklic, ki ga ne odobravam.
Sem vsaj pošten kriminalec. –Hej, takoj ga potrebujem.
Mislim, takoj. –Oprosti nama.
Mislim, da boš moral na stranišče.
Ja, seveda.
Oprostita mi, gospoda.
Kam greš?
Tukaj še nisem bil.
Stranišče je tam, princeska.
Katera žival, razen človeka, še skriva svoja sredstva preživetja v svoji riti?
Nekaj me je pičilo.
Ubežnika imamo!
Zaklepanje! –Zaklenite.
Iz katere barake? –Iz bolnišnice. Sam je. –Iz bolnišnice? Zakleni svojo barako.
Grem stavit, da je Julot.
Zaklenite! –Prasec, ne zapravlja časa.
Zaklenite severno barako!
Vidiš? Da se.
Zaklenite. V džunglo. Pustite ga.
Pot nič.
S prijateljem morava biti ves čas skupaj.
Ta dva pošlji v bolnišnico.
Par dni bo trajalo, preden bom lahko kaj težjega … –Ne izzivaj. – … delal.
Pot nič.
G. Dega. Stojte.
Poznam vas.
Vi mene poznate? –Ja. Ja, seveda.
Ste namestnik upravnika, gospod. –Mož moje sestre
je bil aretiran pri prodaji ponarejenih obveznic, ki ste mu jih dali v Marseillu.
Dega je pogost priimek v Marseillu. –Santini. –Da, gospod.
Ta gre naravnost na pot nič.
Odpeljite ga.
Počakajte. Tudi njega odpeljite.
Tu skušamo stare prijatelje obdržati skupaj. Spravite ju na pot nič. Gremo.
Kaj je pot nič?
Vsi v kritje.
Na tirih ste!
Ne počutim se preveč dobro.
To gre v voziček.
Zmigajte se. –Veliko govoriš.
Ja. –Ja. Nehaj.
Čas … Tako čas hitreje mine.
Spravi se stran. Spravi se stran. –Na, ti vzemi večji kamen.
Če se boš stepel z njim, te ne bom branil.
Če bi bila tvoja žena tu,
ti pa v Parizu z vsem tistim denarjem,
koliko bi plačal, da jo dobiš nazaj?
Vse, kar imam.
Koliko bi ona plačala zate?
Res si pravi optimist.
Mali.
Malo bolj moraš potiskati.
Bolj lahko potiskaš. Daj, no.
Verjemi, ne more.
Verjemi, mora.
Dajmo, potisni!
Potisni! –Dajmo, hitreje!
Imam … Drisko imam.
Kaj naj pa jaz glede tega storim?
Ne razumeš.
Izgubil sem denar.
Kaj čakate?
Kaj, za vraga, počneta?
Kaj? –Nehajte se zajebavati. Zaradi njega nas bodo pobili.
Brigaj se za svoj voz. –Zaradi malega moramo mi več delati.
Zase se brigaj. Narazen. Narazen.
Kaj delata?
Vstanita. Vstanita!
Vstanita!
Na noge. –Ne morem. –Poberi ga.
Dajmo, poberi ga. Daj ga na voziček.
Nazaj delat!
Premakni svoj voz.
Eno samo nalogo si imel.
Pa je nisi zmogel.
Moje telo se upira.
Kje je zdaj?
Kaj misliš?
Moral bi vedeti, da ne smem zaupati kradljivcu.
Ne morem ukrasti nečesa, kar je že moje.
Takoj, ko se vrnemo v barake, ga boš vzel nazaj.
In ga boš obdržal, tudi če si boš moral rit zašiti.
Oprosti.
Morda sem te prezgodaj sodil, ker si se mi zdel sumljiv.
No, nikar me še ne zaprosi za roko. Le ne maram nositi reči v riti.
Mrtev je.
Mrtev je! –Utihni, ptiček.
Si neumen ali kaj?
Njegov obrok si bomo delili. Na.
Si si priskrbel ljubčka, kaj?
Si bil pri mornarici?
Kaj misliš?
Mislil sem, da pomeni "restant".
Lastovke.
Pomenijo upanje. Prva stvar, ki jo zagledaš, ko prideš do kopnega.
Vem. –Ja? Kako to?
Si bil pri mornarici? –Osemnajst mesecev.
Pa še šest na jadrnici. Ni mi ustrezalo.
Metulj. Torej si zdaj tat.
Kot kaže, ti tudi to ni ustrezalo.
Kdaj bi morala iti jadrat.
Imaš barko?
Lahko dobiš kaj tega?
Mogoče.
No, torej mi javi.
Tvoj fant ima težave.
Daj mi svoj denar ali pa bosta s prijateljem umrla.
Težave? –Pogovarjal sem se s tvojo kuzlo.
Zdaj pa se pogovarjaš z mano. –Kurba …
Razčistite v barakah!
Odmora je konec!
V vrsto!
Odmora je konec! Zberite se.
V vrsto!
Stojte. –Stojte!
Obrnite se. Glejte predse. Dajmo.
Veš, da ni pametno, da svoje dame voziš tod mimo po dežju.
Ja. Mi lahko pomagaš?
Splačalo se ti bo.
Spravi dekleta sem gor.
Daj.
Hej.
Me slišiš?
Koliko hočeš, da me odpelješ do obale?
Ne bodi neumen.
Dam ti 2.000.
Paznik! Nikar me ne ovadi, Kristus!
4.000.
V čem je težava?
Hotel sem le vedeti, katero dekle naj ti pošljem, da ti poplača?
Tako, ki še ni česa staknila.
Čoln imam na drugi strani reke.
Tam bom še tri dni.
Cena je 5.000.
Preklet lopov si.
Pazniki prihajajo. –Prekleto, ne dotikaj se me!
Nisem vedel, da bo tako.
Mrtev bom dosti pred mojo pritožbo.
Moram iti s tabo.
Nisva se tako dogovorila.
Ja, tega se zavedam, a vseeno moram iti.
Si kdaj jadral?
Preživel kaj časa na morju?
Ja, mnogo dni sem preživel na morju.
Večino dni sem bil zaklenjen.
A mislim, da dovolj dobro razumem koncept.
Ne moreš z mano, Dega.
Moral bi me klicati Louis.
Premikajte se naprej!
Spravite jih v vrsto.
Stojte pokončno!
Na kolena.
Snemite klobuke in prekrižajte roke.
V trenutku usmrtitve,
morate vsi skloniti glave.
Moški je zabodel dva paznika,
eden od njiju je davi umrl,
in za sabo pustil dva otroka.
In za kaj?
Da bi on lahko tekel skozi džunglo.
Hvala, da ste prišli
gledat, kako bom šel k vragu!
Zapornik pripravljen.
Nobene koristi ni, da vas obdržimo.
Vaše uničenje ni nikakršna izguba.
Ti. Izberi sojetnika.
Odnesita truplo.
Pripravita čoln.
Ni ga več.
To je le meso in kri.
Zakaj sta se ustavila?
Kaj počneš? Umakni se.
Rekel sem, kaj, za vraga, delaš?
Vstani.
Vstani, ti mali črv.
Spravi svojo rit pokonci!
Ti mali črv.
Sranje.
O, sranje.
Stoj!
Hej, stoj!
Hej!
Ubežnika imamo!
Na sever gre.
Papi. Papi?
Na sever gre!
Papillon!
Preglejte rob gozda!
Hej!
Po severnem bregu pojdite!
Poberi ga.
Pridi. Pridi.
Dober človek si.
Ja, dober človek, ki hoče dober denar.
Glej, nimam ga.
Ne s sabo.
A poskrbel bom, da se ti bo splačalo. V Parizu imam veliko denarja.
Dal ti bom vse, kar imam.
Tudi, če bi imel denar, nam bo upravnik plačal dvojno.
Preklet prasec.
Imaš srečo, da tisti paznik ni umrl, sicer bi šel na giljotino.
Zdaj boš premeščen na otok Sv. Jožefa, kjer boš odslužil dve leti v samici.
To ni rehabilitacija. Vemo, da je ta jalova.
Zato se bomo kar najbolj potrudili, da te zlomimo.
Tam se znajo zgoditi nenavadne reči.
Še posebej tistim, ki se oklepajo upanja.
Ker na Sv. Jožefu ni upanja.
Le tišina.
Slišal si upravnika.
Pravilo o tišini moraš spoštovati ves čas.
Si mislil, da so ti zrasla krila, kajne?
Zgrabita ga.
Naučil te bom biti tiho.
Če še enkrat pisneš,
svoje kazni tukaj morda ne boš preživel.
Pridite, nor je. Pridite. Pridite.
Uživaj svoji naslednji dve leti tukaj.
Od zdaj naprej bo vsak dan v tvojem vedru kokosov oreh.
Dega.
Čakaj. To moram preveriti.
Kaj je to?
Ti nekdo plačuje, da to daješ noter, ti prasec?
Kdo ti plačuje? Kdo ti plačuje, ti prasec?
Jezus. Mislim, da si ga ubil.
Spravi truplo od tu in počisti nesnago.
Kaj, hudiča, si mislil?
Ni čudno, da se še nisi zlomil.
Kako dolgo že to traja?
Smeš govoriti.
Kdo ti je pošiljal kokose?
Če ne izkašljaš imena,
ti bom dal le polovične obroke.
Življenje drugega postavljaš pred svojega.
Dajte mu polovične obroke.
Juho sem ti prinesel.
Z mesom.
Samo povej mi njegovo ime.
Povej mi njegovo ime.
Misliš, da človek ve, kdaj se mu meša?
Ali misliš, da je norost blažena nevednost?
Ker boš kmalu izvedel.
Do konca njegove kazni ga dajte v temo.
Ali do konca njegovega življenja. Kar bo prišlo prej.
Šest.
To je dober pobeg.
Je še živ?
Leti sta minili.
Vem, da mnogi prav zdaj mislite na beg. Poskusite kadarkoli.
Z veseljem vas bomo ustrelili.
Če se kakorkoli izognete tej milosti, sta dva čuvaja vedno dežurna.
Goščava, kjer vas v najboljšem primeru čaka stradanje.
Lahko pa izberete morje, v katerem so morski psi vedno lačni.
Če svoj prvi poskus slučajno preživite, vas čakata dve leti samice.
Drugi poskus, pet let samice, čemur sledi dosmrtna na Hudičevem otoku.
Če zagrešite umor,
Boste usmrčeni.
To je vse.
Papi.
Hotel sem priti prej, pa sem se bal, da me ne boš hotel videti.
Oprosti.
Jaz sem kriv, da si tu.
Kot si predvidel, je nekaj težav z mojo pritožbo.
A moji ženi gre zelo dobro. Pred kratkim se je poročila z mojim odvetnikom.
Potem pa naj gre k vragu.
Ti prasec. Sem mislil, da se ti je do konca utrgalo.
Tak je plan.
Veš, mnogo lažje bi ti bilo, če bi jim povedal moje ime.
Saj sem premišljeval o tem.
Samo vem, kako občutljiv si.
Bojim se, da bi sam v podobnih okoliščinah ravnal drugače.
Ne vem, kako ti je uspelo.
Le navadil sem se tišine.
Če kdaj pridem ven,
bom živel drugače.
To nedeljo bo upravnik predvajal film na dvorišču,
za zabavo nekaj lokalnih politikov.
Glasno bo. Pazniki bodo delali dvojno, že tako jih ni dovolj.
To je tvoja najboljša možnost.
Lahko dobiš čoln? –Ne.
Kaj pa Celier? Je še tu? –Na žalost, da.
Če še vedno lahko priskrbi čoln,
imaš dovolj denarja, da ga plačaš?
Morda, a potem bo hotel iti z nama.
"Z nama"?
Z nama.
Dobro.
A še vedno potrebujeva čoln.
Zdaj pa pojdi. Pojdi!
Izgini! Izgini!
Pojdi! Izgini!
Ta človek je nor! –Pojdi!
Izgini! –Zmešan je. –Ne! Ne, ne, ne.
Ne! Ne. –Pomagajte. Zmešalo se mu je.
Pomagajte mi! Pomagajte! –Tako.
Daj, daj. Pomiri se, pomiri se. Pustite ga. Pustite ga!
V redu je, v redu je.
Prinesite tablete.
Daj, vzemi eno. Prinesite vodo.
Pogoltni.
Vse bo v redu s tabo.
Pogasnite luči čez 10 minut.
Stoj, sprosti se. Sprosti se. –Pusti me!
Nikoli se ti ne bom pustil pofukati.
Kmalu se mi boš, če veš, kaj je dobro zate.
Hej. Hej, le pogovoril bi se rad.
Nisem prekleta kurba. –Nočem tega.
Vsi to pravijo, potem pa hočejo. –Verjemi, jaz ne.
Drugačno ponudbo imam.
Če boš komu povedal, ne bo dobro zate. –Potem pa nočem vedeti. –Morda pa hočeš.
Glej, nekaj pripravljam.
To nedeljo.
Imamo prostor še za enega.
Nimam ti česa ponuditi.
Zamotiti moraš tega ključarja.
Ob določenem času ga moraš spraviti sem in ga zaposliti.
Bolje, da tvoj načrt uspe, če to storim.
Uspel bo. Ne bo lahko.
Se lahko obvladuješ?
Podtaknili so ti umor, ne?
No, meni ni nihče podtaknil.
To je Celier.
Priskrbel nam je čoln. –Naj vidim roko. Vnetje.
Dobro opravljeno.
Papi!
Ti presušeni kurbež.
Dobro te je videti.
Kaj se ti je zgodilo z roko?
Porezati sem se moral, da sem prišel sem. –Boš zmogel?
Ja, nič ni. Pozabi. Še vedno te lahko premlatim. –Lahko pohitimo?
Nazaj moram. –Birdie, lahko za spremembo utihneš?
To je Maturette. Naš četrti.
Ja?
Znaš poskrbeti zase? –Ja, z nožem. –No, kar mirno.
Mali bojevitež, kaj?
Imaš vse pripravljeno? –Imam.
Tip mi skriva čoln na bregu. Malo dlje ob reki navzgor.
Od tam pa naravnost do oceana.
A polovico denarja potrebujemo zdaj.
Pa ti? –Ko se film začne, bomo odšli skozi upravnikovo stavbo. Imel bom ključ.
Imamo načrt.
Si v redu?
Ne.
Nisem prepričan, da mu lahko zaupava.
Poglej ga. Nepredvidljiv je.
Kot žival v kletki.
Tu notri smo vsi živali, kolega.
V redu bo.
Denar potrebuje zdaj.
Na.
Ta pomirjevala so mi dali.
Paznikom jih daj v kavo.
Za ostalo bomo poskrbeli mi.
Hej.
Dobro ti gre.
Hej, kaj pa imaš tu? Pojdi k vragu.
Vrni mi jih.
Zajebal bo načrt. –V redu bo.
Kaj za … Kaj počneš?
Dobro, dovolj! Narazen, narazen.
Upravnikov knjigovodja je.
Moral bi vedeti, kako udariti, glede na to, kako pogosto me je oče tepel.
Tebe tudi?
Moja starša sta učitelja.
Se vidimo nocoj.
Janževec za upravnika. Najboljšega.
Daj mi steklenico.
Dva ali trije. –Bi si gospodje želeli osvežiti kavo? –Ja, prinesi.
To vam podarja upravnik.
Zelo dobro.
Na.
Če koga ubijemo in se načrt ponesreči, nas čaka giljotina.
Nihče ne sme umreti.
Daj mi še eno. –Prav.
Dega, kam greš?
Dega. Upravnik. Takoj.
Nehaj!
Kaj je bilo to?
Bolje, da grem pogledat.
Deluje.
Stari, prezgodnji smo.
Louis, imaš ogenj? –Da, seveda, gospod.
Ne, ne, ne. –Dobro, pojdite noter. Vsi noter.
Pridite. Pridi, draga. –Sranje.
To je naš izhod. –Ne, ne.
Kaj dela?
Elektrike ni. –Sranje.
Papi, moramo se premakniti. Ne smemo ostati tu.
Počakali bomo Dego. –Pozabi Dega!
Ni zanesljiv, saj veš.
Samo pojdimo. Pridi.
Bi rad šel? Pojdi.
Ti greš z mano?
Ja, hudiča. Odpri vrata.
Kaj je narobe s tabo?
Ukradel sem ključe, da lahko gremo po glavni poti.
Po njej pridemo do čuvajskega stolpa.
Dokler ne bo luči, nas ne bodo videli.
Potem pa bomo skočili? –Imaš boljšo zamisel?
Gremo. Gremo.
Gremo, gremo.
Jaz bom poskrbel za zid.
Ti, z mano na južni zid. –Da, gospod.
Da, zaprti smo. –Območje zavarovano.
Sranje. –Dobro, gremo.
Počasi. –Zakleni!
Si v redu? –Ja. Gremo. Pridite! –Pojdi, pojdi, pojdi.
Daj.
Pridi.
Skoči!
Pridi.
–Pridi, videli te bodo! Pridi.
Pridi. –Skoči. Pridi, skoči!
Sranje. –Zlomljena je. Pusti ga. –Denar ima.
Maturette, pomagaj mi.
Kristus.
Dobro, pridi.
Gremo.
Gremo, gremo.
Pridite.
Kako daleč je še do čolna?
Zadržuješ nas, Dega. Pridite. Hitreje moramo iti.
Niti koraka več.
Ne boš me odpeljal nazaj.
Odvisno. Imate moj denar?
Živjo. Papi, v redu je. To je moj človek s čolnom.
Kje je naš čoln? –Po reki navzgor.
Hočeš, da vas odpeljem tja? Plačaj. Ali pa se jebi.
Samo toliko mi je še ostalo.
To naj ostane med nama.
Uživajte svojo svobodo.
Preklet bebec.
Sranje! Kakšen usran čoln si nam priskrbel?
Utihni, Dega!
Bodi vesel, da si tu. Spravljaj vodo ven.
Spravi vodo iz čolna. –Trudim se.
Ne meči je vame, Dega. Prekleto. Meči jo v vodo. –Saj jo!
Maturette! –Ja? –Prevzemi krmilo.
Imam ga, imam ga.
Papi, veš, da nas ta čoln ne more vseh zdržati.
Težo moramo zmanjšati.
Tako ali tako bo umrl, Papi.
Nikomur ni treba umreti. –Sranje! Odpadlo je.
Popravi krmilo. –Odlomljeno je. –Popravi krmilo!
Umakni se.
Na, primi to. Primi to.
Maturette, pomagaj mi.
Nevihta bo potopila barko. Takoj moramo ukrepati. –Samo naj jo pripravim.
Se ti je zmešalo?
Bi rad umrl zaradi njega? –Nikomur ni treba umreti.
No, vsi ne moremo živeti.
Dega je balast.
Koliko denarja imaš?
Nič denarja nima.
Nič denarja nima?
Si slišal to, Maturette?
Lagala sta nama.
Bi rad umrl zanj?
Ti sta dva proti enemu, Papi. Umakni se.
Nič ti ni treba storiti. Umakni se, Papi!
Zaradi njega ne mislim umreti.
Zadnja možnost, Papi. Umakni se!
Zate ne vem, a jaz grem domov!
Sranje.
Dega.
Nehaj. Nehaj!
Dovolj. Dovolj!
Dovolj je.
Dovolj.
Dobrodošel.
Potoval sem še z dvema. –Skrbimo zanju.
Kje smo?
To je Kolumbija.
Vemo, od kod ste prišli.
A potrebujete le pokoro.
Sprejmite boga nazaj v svoje življenje,
pa vam bo odpuščeno.
Morali bi se iti umit.
Nato pridite molit z nami.
Naprej moramo.
Vedo, od kod smo prišli.
Najin dogovor je končan.
Sem ti rekel, da mu ne moreva zaupati.
Odhajam.
S tabo ali brez tebe.
Srečno.
Papi, uspelo nam je!
Papi, to je raj.
Ja, ni pa dom.
Vsaj zame ne.
Srečno, Maturette.
Odhajamo.
Takoj!
Pridi.
Papi! –Maturette!
Pokora!
Če vama je resnično žal, kar sta storila, se nimata česa bati. Bog bo pazil na vaju.
Vrnil si se.
Pridi, Papi.
To sem moral priti pogledat na lastne oči.
Redki preživijo pet let v samici.
Za kaj si živel?
Ne verjamem, da boš to našel, kamor greš.
Hudičev otok.
Le kaj sin dveh učiteljev dela na takem kraju?
Torej,
kaj misliš?
Pet let sem delal na tem.
Upravnik ni bil preveč zadovoljen z mojo nepokorščino,
zato me je poslal naravnost sem na Vražji otok.
Nekaj moraš pojesti.
Zbudi se.
Pridi.
Delo imava.
Se da priti do morja?
Vem, kaj misliš.
A tudi, če preživiš padec,
oceana ne boš.
Vse je v valovih. –Kaj?
O čem govoriš?
Kaj misliš, o čem?
Pojdi nazaj v posteljo. To je samomor, ne pobeg. –Ne, poslušaj.
Le splav morava zgraditi in ga spraviti v morje.
Plima naju bo nesla naravnost na kopno.
Samo pridi pogledat.
Pridi pogledat.
Vidiš? Do svobode bova jezdila na toku.
Malo me skrbi, če me trenutno lahko zaščitiš.
Ne skrbi. Padec naju bo verjetno ubil.
Zveživa jih skupaj.
Ostati moram.
O čem govoriš?
Ostati moram.
Iz istega razloga, kot moraš ti oditi.
Sem spadam.
V redu je.
Dobro je.
Pridi, ne smeš več zapravljati časa.
Louis!
Uspelo mi je, ti mali ponarejevalec!
To je za vas. –Hvala.
Gospod. Vaša voda.
Hvala. –Prosim.
Preseneča me, da si tvegal vrnitev sem.
Prebral sem predpis o zastaralnem roku. Še vedno si iskan človek.
Ne bom dolgo tu.
Moj dom je zdaj Venezuela.
A pomembno je,
da moja biografija izide tukaj,
v Franciji.
Žena me je prepričala, naj vse zapišem,
dokler sem še dovolj mlad, da se vsega spominjam.
Je to res tvoja zgodba?
To je zgodba mnogih ljudi.
Več kot 80.000 zapornikov je bilo obsojenih na kazensko kolonijo v Francoski Gvajani,
od katerih se večina ni nikoli vrnila v Francijo.
Avtobiografija Henrija Charrierja "Papillon" je v Franciji 21 tednov
ostala na vrhu lestvice najbolje prodajanih. Do danes je prodanih več kot
13 milijonov izvodov v 30 jezikih. Leta 1970 je Francoski minister za pravosodje
podpisal deklaracijo, s katero je dovolil Charrierju vrnitev v Francijo.
Preostanek življenja je preživel kot svoboden človek.
Kazenska kolonija v Francoski Gvajani ga ni preživela.
Prevod: Lorelei Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production